Пре битке, желим да ти кажем, пријатељи,
о нашем другарству.
Свуда има другова, у другим земљама,
али другови као у Русији,
нема их, нигде.
Љуби као руска душа,
волети не кроз разум,
али кроз оно што нам је Бог дао,
и која лежи у нама,
волети тако, нико не може.
знам,
на нашем тлу постоје злогласни гадови.
Све о чему размишљају је слагање жито, сено и подизање стада коња.
Они носе са собом, ђаво зна које врсте варварских обичаја.
Они презиру сопствени језик.
Чак одбијају да то говоре међу собом.
Продају своје потомство као
роба на сточном тржишту !
И наклоност страног краља,
који није чак ни краљ,
али пољски тајкун,
који им смрска лица испод његових жутих чизама,
им је важније него било какво дружење!
Али чак и код најнижих копилад,
ко год он био,
браћо, ту лежи делић руске душе,
кад се једног дана пробуди,
удари песницама о земљу, узима главу у руке,
проклиње наглас свој презрени живот,
спреман да се искупи,
и да трпим муке да искупи своју срамоту.
Нека сви знају
шта значи другарство на руском тлу.
А ако дође до тога,
ако морамо да умремо,
нико од њих никада неће
избећи исту смрт.
Ноне !
Они немају муда, то је у њиховој природи.
Аттацк !
БОГДАН СТУПКА
На основу романа од ГОГОЛ
<б>ТАРАС БУЛБА
У главним улогама
ИГОР ПЕТРЕНКО ВЛАДИМИР ВДОВИЧЕНКОВ
Магдалена Мелтсај Лиоубомирас Лаутсиавитцхиус Ада Роговтсева
Михаил Бојарски - Сергеј Драјден Јури Бељајев - Лес Сердиук
Владимир Илин - Борис Хмељницки Александар Дедиучко - Пјотр Зајченко
Иван Краско - Матљуба Алимова Остап Цтупка - Михаил Јуравскиј
Звук: Наталиа Аванесова Монтажа: Леда Семенова
Костими: Екатерина Чапкатс Шминка: Вадим Халаимов
Извршни продуценти Владимир Светозаров Серг Јакововић - Марина Николајева
Оригинал Сцоре Игор Корнељук
директор фотографије Димитрија миса
Извршни продуцент Александар Потемкин
Произвођачи Антон Знатополскии Рубен Дисхдисхиан
Режија: Владимир Бортко
Добродошли.
Како је било путовање?
Одлично.
Окрени се, сине!
Окрени се!
Смешно је, шта носиш.
Изгледа као папина мантија, ух!
Тако дугачке хаљине!
И ако гурнем једног од вас,
хоћу ли га видети како пада на земљу,
уплетен у наборе?
Не смеј нам се, оче.
Оох ! Он је тако сладак!
Ха !
Зашто се не смејеш?
Иако си ми отац, ако се смејеш,
Гарантујем ти, ударићу те.
Шта ? Твој отац?!
Иако си ми отац.
Ако се увредим, нећу сматрати или поштовати било ког човека.
А како можеш да се бориш?
Својим песницама?
Ха ?
Нека буде тако.
У реду, хајде.
Хајде !
Хајде са својим песницама.
Хајде !
Добро сине.
Браво, синко.
Искрено, то је добро.
Јеси ли полудео, стари прдеже! Деца су се вратила.
Једна дуга година да их нисам видео, и све на шта мисли је да их боксује!
Али он је био тај који је желео да се бори!
И није тако лоше, искрено.
Биће добар козак!
Добро дошао, сине мој!
Да се ​​загрлимо?
Добро, сине мој.
Увек ударај онако како си ударио мене.
Не плаши се никога.
А ти, шмркаво, шта си радиш тамо, машеш рукама?
Зашто, недостојни сине, нећеш доћи и загрлити ме?
Тако глупа идеја ваша деца се боре против сопственог оца!
Да...и чуо сам ово долази са високог обрва!
Не слушај мајку, сине мој.
Она је жена и не зна ништа.
Ко је твоја породица?
Ваша будућност, јесу ли ове равнице, и добар коњ.
То је твоја породица.
Видите ли овај мач?
То је твоја мајка.
Шаљем те у Запорожје следеће недеље.
Ту се може наћи знање.
Само тамо се обликују духови.
Само тамо.
Бојим се синови моји да архимандрит
није пренео укус вотке на тебе.
Зашто не признам, синови моји, да сте били
умућена брезовим штаповима, по леђима,
и на било ком другом месту то те чини козаком?
Нема користи, оче, да се сећам прошлости.
Шта је урађено, урађено је.
Он само покушава да те испровоцира.
Само пусти ове пагане да причају,
задовољавају се да знају каква је козачка сабља.
Добро, сине!
Искрено.
Ако је овако, ићи ћу са тобом.
Заиста!
Шта дођавола могу да очекујем овде?
Сејање хељде, прање судова?
Чување оваца, свиња?
Или ћаскам са мојом женом?
Проклетство!
Ја сам козак!
И не желим!
Зар нема рата?
И ја ћу ићи са тобом у Запорожје.
и да-да-да-да, забавите се!
Какав непријатељ можемо да се суочите тако што ћете остати овде?
Каква је корист имати кућу?
Каква је корист од свега овога?
Дмитро, поверићу ти да се бринеш мог имања, чујеш ли ме?
Докле год ћу бити у Сиетцху,
борећи се са пуком.
Не заборавите да их дате најбољи зоб који можете наћи.
Монака, Орлика, Бујана.
<и>Булба је био ужасно тврдоглав.
<и>Он је био један од оних ликова...
<и>који се могао наћи само у дубине у шеснаестом веку,
<и>и ко, рођени козаци,
<и>добили су безобзирне и дивљачки обичаји руске природе.
<и>Био је феноменалан пример руске силе,
<и>истеран из утробе људи, као и од многих неједнакости.
Ево.
Идемо!
Пусти !
У реду, идемо!
моји вољени синови, шта те чека?
Шта треба да постанеш?
Ко ће те водити?
У којој бици ћеш изгубити ваше главе Татарима ?
А нећу ни знати
где да нађем ваша унакажена тела.
Добро, синови, све је спремно.
Зашто више чекати?
Сада, следећи хришћанску традицију,
морамо сви да седнемо.
Мајко, благослови своју децу.
Моли Бога да се храбро бори,
да увек поступам поштено,
и да увек чувамо веру у Христа.
или иначе,
боље нестати,
него мислити другачије.
Нека те благослови мајка Божија.
Синови моји, никад не заборавите своју мајку.
деца...
ово је Сиетцх, наша мајка.
<и>Ево Сиетцх.
<и>Ово је гнездо одакле сви долазе,
<и>поносни и јаки као лавови!
<и>Одавде су Козаци
<и>шири се по Украјини.
<и>Свако ко дође овде,
<и>напушта иза њега какав је био.
<и>Са задовољством ће проводити време друштво њему сличних.
<и>Неће имати родитеље, или породица, или дом,
<и>само бесконачна безбрижност и бескрајно небо.
<и>Ово је Сиетцх.
Хеј, музичари, свирајте брже!
Не љути се, Тхомасе, вотку је православно за хришћане!
Скини капут. Видите колико је тежак!
- Не могу. - А зашто?
Не могу, чак бих га могао и продати само да добијем средство да више попијем.
Забави се, Василе! Ја сам те искупио.
Е сад, никоме ништа не дугујеш.
Поздрав, Кирдјага!
И видим да ниси дошао сам, али са твојим синовима.
Убио је другара...као пса,
само тако, мртав пијан.
Он је срамота за све козаке.
А да није био козак ?
Али само једноставан човек?
Пољак?
Зар то онда не би била срамота?
Само да је тако туговали би Пољаци.
Нико нас не оплакује.
Али постоје закони,
судови, римско право...
Овде преовлађује закон нашег тла.
Шта да смо рођени у другој земљи?
не знам.
Сећам се, када смо били деца, ишли смо путем,
а ти си скакао около, плакао,
јер је сунце грејало прашину и опекотине твојих ногу.
узео сам те у наручје,
и поново ходао, и имао сам осећај да то уопште није била прашина,
али само тло које грејао ми ноге.
Моје тло.
То је исто као латински, у Богословији. Није за мене.
Вени, види,... Шта долази после тога?
Вици. Дошао сам, видео, победио.
победио ? Не, не ми.
Не са овом земљом под нашим ногама.
Ево је.
Где ?
Тамо, први ред. Поред њеног оца.
Хеј ти, копилад, како усуђујеш се да идеш у цркву?
шта си рекао?
Прави Тарасов син, а момци?
А ти, шта можеш да урадиш?
Или можда не можете ништа да урадите? Хух ?
Нека буде тако.
Он ће стајати тамо.
И пуцаћу.
Али зашто бисте желели да то урадиш, Шило?
Јер је већ дошао на ред.
Видећемо да ли је храбар.
Иук !
Где ћеш, Тарасе?
Здраво, оче.
Здраво.
Назад на Сиетцх?
Да ли верујете у Христа?
Да.
Поздрав теби Кошево * [* Врховни поглавица Козака]
Здраво, Тарас.
А да ли верујете у Свету Тројицу?
Да, оче.
Седи.
А сад се прекрсти.
Добро. Можете ићи сада.
А знаш у коју колибу...
Хвала, оче.
Дакле, Кошево...
Време је да се Козаци разоноде.
Нема места за забаву.
Како, нема места?
Можемо у Турке, или Татарима.
Не можемо ни на Турке ни на Татаре.
Како то, не можемо да идемо?
Обећали смо султану...
мир.
Ти, ти си султан...
овај ђаво Турчин,
брат демону,
Луциферов секретар лично!
Али шта дођавола можеш да урадиш, витез,
кад не можеш ни јежа да убијеш,
јер ти је гуза гола?
Не бојимо се ваше војске.
На земљи и мору, борићемо се са тобом...
ти, вавилонски пљуваче!
Гелдинг оф Јерусалем!
А сада, морамо да завршимо,
јер не знамо да рачунамо
а календар више немамо.
Али ако је овај дан наш, и то је твоје.
пољубац...
одакле си, пољуби нас овде!
У реду, пошаљи ово писмо султану.
Не можемо послати писмо султану.
А зашто је то тако?
- Кошево неће дозволити. - Како то, неће дозволити?
Он хоће мир са султаном.
Тај пас!
Шта желите, господо?
- Врати штап! - Врати штап, кучкин сине!
Не желимо те више! Одлази!
Вратите штап!
- Врати штап! - Одлази!
Кога сада бираш за Кошева?
Изаберите Кукубенка!
Не, не Кукубенко! Превише је млад!
Још увек има млека на уснама!
Нека Шило буде главни ! Да, Шило! Схило !
Фуцк Схило!
Момак који краде од својих није козак, курвин сине!
Као Татар!
Вик за Кирдјагу.
Кирдиага ! Кирдиага !
Да, Кирдјага! Кирдиага !
Кирдиага !
Узми штап!
Кирдиага ! Узми га!
Нека буде вотке за све!
Какве вести?
Катастрофално!
Узалуд сва ова козачка моћ!
Нема рата!
Наши сергенти расту у маховини,
и њихове очи постају меснате !
Дозволите ми, шефе, имати реч за рећи?
Говори.
Шта је новост?
Вест је катастрофална.
Катастрофално ?
Пуковниче, ви више немате пук.
А ти немаш фарму, или коње, више.
Нема више слуге.
Пољаци су све уништили.
И твоја жена, Тарас,
убили су је.
Чак и осакаћену, покушали смо да је спасимо.
Али нисмо могли.
И дозволите ми, господо,
да кажем још коју реч.
Говори! Говори.
Говори, пас! Не скривај ништа!
Желим да те питам нешто.
да ли сте чули...
шта се дешава у целом краљевству?
И шта се дешава?
Реци нам шта се дешава, курвин сине!
Рођени смо и крштени,
али их није брига!
Живимо у времену
где чак и свете цркве
нису више наши!
Како то, а не наше?
Зашто, не наше?
Издају се гостионичарима!
Шта ? како то мислиш ? хришћанске цркве?
А ако не платимо кирију унапред,
неће нам дозволити да присуствујемо миси!
Такво је време живимо у Украјини!
Слушај, јер јесам још није све рекао.
Данас путују свештеници по Украјини у колицима.
Проблем није у томе путују у колицима,
то што кола нису вуку коњи...
...али од добрих православних хришћана!
Такво је време живимо у Украјини!
А ти, ти си овде, у Запорожју,
забављаш се,
а ти не чујеш шта се дешава у свету.
Зачепи. Зачепи!
И шта си радио?
Зар ниси имао своју мачеви са тобом, или шта?
Како си икада могао дозволити толики несташлук да се деси?
Ох да, волео бих да те видим, суочавајући се са педесет хиљада Пољака.
Није тајна да чак
међу нама има паса,
који се од вере одвраћају !
И ваш гетман, и ваши пуковници, шта су урадили?
Шта су наши пуковници урадили?
Урадили су шта су морали, да браним Бога, и тебе, и нас.
Тренутно је Гетман у Варшави, кувана у бакарном казану !
Главе и руке пуковника
су показани становништву, на сајмишту!
То су наши пуковници урадили!
Шта ? Свештеници носили у колима нацртани од добрих православних хришћана !
Како да трпимо на руском тлу
те проклете невернике практикују таква мучења?!
И шта су урадили гетман и пуковници!
Нећемо то дозволити! Нећемо то дозволити!
Хајдемо да задавимо странце!
Идемо да се удавимо њих у Дњепру!
Али нисмо ми, не изнајмљујемо, нису Јевреји!
То су Украјинци, али не ми, не Јевреји!
Нисам урадио ништа, нисам урадио ништа!
Господару, заштити ме, Ништа нисам урадио.
Мајстори као што сте ви, господо, нема бољих на свету!
Тако храбар, тако храбар, тако добар, не, никад нигде! Никада!
Али нисмо ми, не изнајмљујемо, нису Јевреји!
Они који то раде, треба да пљунемо на њих!
Пфух-пфух-пфух-пфух ! И баци их у пакао!
познавао сам твог брата, покојни Дорош,
Позајмио сам му 800 круна када је хтео да купи...
Доста, дођи овамо.
Не мрдај!
Чекај!
- Познавао си мог брата? - Да.
Искрено, јесам.
Био је великодушан човек.
како се зовеш?
Ианкел.
Врло добро.
Одмакните се, храбри борци.
А ти, одлази.
Не терај ме на грех.
Веће стараца
је одлучио
да идем у Пољску!
Натерај их да плате за своја недела,
у сузама и смрти!
Оцрнили су нашу веру!
Каква је одлука
Запорожја независна војска?
Договорено! Договорено!
Бог те благословио!
Збогом, Сиетцх, наша мајка.
Господ с вама.
Морон ! ста радис овде ?
Да ли желите да добијете стрељан као врабац?
Не причам ни са ким. Ово су моја колица.
све носим козацима ће можда требати,
и то по толико ниској цени да бр Јеврејин би могао да парира.
Искрено, да, богами, да!
Ах ! Ти си паметан!
<и>Ускоро цео југоисток Пољска је постала жртва терора.
<и>Свуда су се чули повици:
<и>"Козаци! Козаци долазе!"
<и>Све што се могло спасити, је однето.
<и>Сви су бежали, сами или у групама, у тоталној паници.
Шта мислиш ?
Ваше Височанство, јесу колико и скакаваца.
Да ли их је заиста толико?
Раббле ! Говедо!
Побуњени робови!
Можда не сви.
Не познајеш их.
плашиш ли се?
Не плашим се ничега, кћери моја.
Само сам забринут за тебе.
Али верујте ми, распустићемо их.
И строго их казнити.
Они долазе!
Аттацк !
Будите спремни!
Више дрвета.
Будите спремни!
Толико их је.
Будите спремни! На моју команду!
Драга, мораш да идеш.
Мораћемо да се боримо.
Ово није место за тебе.
Иди.
Аттакуе !
Обеи !
Фире ! Ватра по вољи!
Фире !
Пиштољ!
Аида...
...у олуји!!
Скоро тамо!
Твоја рука!
Андрии, Андрии, држи се!
Соунд ретреат ! Нема користи од трошења наших снага.
Није ово ништа, браћо, тучемо повлачење,
али пусти ме да се претворим у варвара а не добар хришћанин,
ако дозволимо један једини да остане жив у том граду !
Нека умру од глади, ти пси!
Опседаћемо град
а ни миш неће проћи!
Помози ми да се скинем па можеш да се решиш.
У реду, господарице.
- Лаку ноћ. - Лаку ноћ.
Шта се дешава, господарице?
Ништа, испустио сам чешаљ.
Јеси ли ме видео ?
Да.
Нико ме никада није видео оваквог.
Одлази!
Реци ми, ко си ти?
Мислим да сам те видео раније.
Да, у Кијеву.
У Кијеву?
Ти си Татар! Ти си слуга...
- Војводиној кћери! * [* војвода]
Тихо!
Па реци ми, како је она? Да ли је још увек жива?
Она је овде, у граду.
У граду?
А зашто је она у овом граду?
Јер и стари мајстор је ту.
Он је војвода града Дубне.
Да ли је удата?
Па одговори ми!
Цео дан ништа није јела.
Зашто ?
Нема више хлеба.
Људи једу прашину.
Рекла је: иди питај витеза,
ако ме се сети, да дођеш да ме видиш,
а ако не, дати хлеб за моју мајку.
И он има мајку. Можда је вољан да нам помогне.
Пољаци су ми убили мајку.
Али како сте успели да дођете овде?
Како си прошао?
Подземни пролаз.
Постоји ли пролаз?
Да.
пођи са мном.
Забога, хлеба...
сада,
остани овде, близу колица.
Не, седи. Сви спавају. Нико те неће видети.
Идем, сада.
<и>Настави да се зезаш...
идемо.
Андрии !
Ти си са женом.
Тако је много боље.
Жене чекају код куће, није добро.
Није добро.
Хајде.
Пожури, пожури.
Због глади смо јели све: коње, псе, мачке.
Не бисте ни миша нашли.
Како намеравају да бране град?
Војвода је био спреман да се преда, али смо чули јуче ујутру
да пуковник стиже из Варшаве, са појачањима.
Нека вас Бог награди.
Ја сам само слаба жена.
Полако, не једи пребрзо.
Тако дуго ниси јео тај хлеб би ти био као отров !
принцеза...
ста зелис ?
шта ти треба?
Ваша жеља је моја заповест.
Питај ме било шта, чак и ако јесте немогуће, и ја ћу то учинити.
Заповеди ми да урадим шта нико не може, а ја ћу то учинити.
Зашто си тако тужан?
Судбина је тако сурова. Мој живот је био али вишак и обиље,
и све ово за шта?
Умирање смрћу која чак ни најсиромашнији у краљевству ће патити ?
И никад не знајући ту љубав Одувек сам сањао?
Пресвета Дјево, опрости ми грехе.
нећеш.
Нећеш умрети.
У моју породицу, кунем се. Нећеш умрети.
А ако се деси да ни сила нити молитва може спречити нашу смрт,
онда ћемо умрети заједно.
Али ја ћу први умрети.
Зато што сам био без тебе већ је мртав.
Не лажи, витеже.
Не себи, не мени.
Знам да ме можда не волиш.
Говорите о очевима, другови домовино...
А за вас смо ми непријатељи.
А шта је ипак отац?
Другови ?
Домовина ?
Нико не диктира у шта да верујем.
Нико. Нико !
Ко је рекао да је Украјина моја домовина?
Ко ми је то понудио као домовину?
Отаџбина је шта наша душа жуди,
оно што је најдрагоценије у свету томе.
Овде је моја домовина.
Ти си моја домовина.
И ја ћу држати ову домовину
у мом срцу.
Држаћу га док сам жив.
И нико, чак ни козак, ће ми га икада одузети.
За такву домовину,
даћу све,
све ћу продати,
све ћу разбити.
Јесте ли видели Андрија?
бр.
- Можда је заробљен. - Не, не Андрии.
Али он није међу мртвима.
Погледајте их још једном!
Видите, браћо, шта се десило синоћ!
Сви ови мртви пијани морони!
Није изненађујуће што је половина мртва,
а друга половина заробљена!
Каква срамота пред нашим непријатељем!
Дозволите, шефе?
Ваши приговори нису заиста оправдани.
Козаци би били криви и заслужио би смрт
треба ли их пити док марширају, боре се или раде.
Али ми смо седели беспослени,
шетајући овде и тамо испред града.
Нисмо ли се понашали као хришћани кроз пост и уздржање?
Али ако немамо шта да радимо, зашто не бисмо могли да пијемо?
Булбин најстарији син је добро говорио!
И ово није грех!
А ми ћемо их сада показати
шта значи напасти беспомоћни људи.
Они су и раније јако ударали, али ми ћемо толико их дубоко повредио да неће преболети.
Господару! Пуковниче!
Мајстор пуковниче!
Био сам у граду.
Да ли вас је непријатељ тамо одвео?
Када сам чуо буку,
када су козаци почели да пуцају,
Потрчао сам према градској капији,
баш када су пољске трупе су улазили.
А вођа је био поручник Гаљандович.
Дуговао ми је сто круна за три године.
Пратио сам га да вратим свој новац, и уђох у град.
Шта, ти? Ушао у град? И хтели сте да вратите свој дуг?
И није те обесио као пса?!
Да ! Хтео је!
Ставио ми је конопац око врата, али сам га молио,
и обећао сам да ћу му позајмити још новца.
А пошто поручник нема један пени у његовом џепу,
не може да седи на дијети. * [* пољски парламент]
А шта си радио у граду? Јесте ли видели наше људе?
Наравно! Ицка, и Самуел, и Рафаел...
Дођавола с њима! Говорим о козацима!
Ух-ух, козаци...
видео сам...
господар Андрије.
Видео си га?
Андрии ?
Али како?
А где си га видео ?
У подруму?
У јами?
Дисхоноред ?
Цхаинед ?
Не, ко би се усудио мајстора ланаца Андрија?
Овај величанствени...
витез ?
Бог зна да га нисам препознао.
са својим златним еполетама, његове златне манжетне,
његов златни шешир...као ствар у ствари, све је било златно.
И златни појас, свуда злато.
И војвода му даде коња.
Само коњ вредан двеста круна.
То је то.
Али зашто би носио такву маску?
Отишао је.
Отишао где?
Прешао је на њихову страну.
Он је сада један од њих.
Лажеш, копиле!
А зашто бих те лагао?
Знам да Јеврејин може да се обеси о дрво
као пас да лаже господару.
Онда, ако је то био он, мислите, да ли се одрекао домовине, своје вере?
Не, не, не, никад нисам рекао да јесте!
Рекао сам само да он прешао на њихову страну.
Лажеш, проклети Јеврејин!
Тако нешто је незамисливо у хришћанској земљи!
Лажеш, пас!
Нека трава више не расте на мом прагу,
и нека пљују на гробу мог оца,
и код моје мајке, и даље гроб оца мог оца, ако лажем!
Ако господар дозволи, могу чак објасни зашто је прешао.
Зашто?!
Војводина ћерка је лепа.
Велики Боже, права лепотица!
То је због ње, ако је прешао.
Испитивао сам татарску собарицу.
Бице брак, сто пре како су козаци поражени.
Господар Андриј је обећао да победи козаке.
Зашто га ниси убио на лицу места, курвин сине?
Зашто га убити? Због онога што је урадио?
Тамо му је боље. Зато је прешао.
ти...
Видео си га? Исто лице?
Истина, исто лице.
Пришао ми је, препознат ја и рекао: Јанкел...
Шта је рекао?
Реци мом оцу. Реци мом брату.
Реци козацима. Реци у Запорожју, реци им све.
То од сада...
Мој отац више није мој отац.
Мој брат није мој брат, мој друг више није друг.
И да ћу се борити против свих њих!
Борићу се са свима њима!
Одлази пре него што те убијем, проклети Јевреје.
Алерт ! Алерт !
ста је било ?
Браћо моја, слављен Бог!
Мислио сам да те никад нећу наћи.
Јашем пет дана.
ста се десило?
Татари. Сиетцх, у пламену.
Људи, сви побијени, или поробљен.
Ја сам могао да побегнем.
па брате
можда ћемо се поново срести, или можда не.
Опрости ми брате.
Бог прашта.
И до следећег пута.
Бог прашта.
По трећи пут опрости.
Бог прашта.
Одлазе ли?
не разумем. Шта то значи?
Само половина њих.
То значи да их је само половина остала.
Пола козака је отишло.
Остала је друга половина.
Господо, ово је наша једина шанса.
Сутра ћемо их сломити и савладати.
Здравица за то! Виват ! Виват ! Виват !
Ценим вас, пријатељи,
не зато што си ме изабрао за свог поглавара,
не у част наших другови још тамо,
не зато што овог минута никада се неће вратити.
Чека се племенита ствар за нас, и захтеваће
од нас зноја и виших врлина !
Па да попијемо, другови, посебно за
света вера православна!
Нека коначно дође време...
када ће се ширити светом,
и биће...
само једна једина и света вера !
За веру!
И на исти начин, хајде да попијемо за Сиетцха!
То Сиетцх !
Нека град расте у лепоти и моћи са сваком годином која пролази!
То Сиетцх ! То Сиетцх !
И коначно, другови, последња здравица.
Другови!
За све хришћане на свету!
За хришћане!
<и>Козаци дубоко размишљају.
<и>Као орлови, размишљају њихова кобна судбина одозго.
<и>Поља ће бити покривена са њиховим белим костима,
<и>велико натопљена у њиховој козачкој крви.
<и>Али нико од њих неће бити заборављен.
<и>И козаци' слава ће живети у векове.
<и>Бардова пророчка душа певаће своје хвале наглас.
<и>И сви они који ће бити рођени касније памтиће их.
<и>Јер јака реч сеже далеко, као моћна тутњава сата,
<и>у којој су многи господари растопио своје драгоцено сребро,
<и>тако да може одјекнути далеко, у градовима и селима,
<и>позивајући све на свету молитву.
Аттацк !
Напред!
Не попуштајте!
Не дозволите им да се пробију кроз наше редове.
Усредсредите ватру на њих!
Хеј, твоје оружје заиста вреде много!
Убио сам седам Пољака, али ја још нисам видео такво оружје.
Прљави пас!
Виват !
Узми ово!
Хајде !
Пуковник је убијен, чујете ли браћо?!
Пуковник је мртав! Димитровицх је мртав!
А зашто ниси пуковник ?
Не, стварно?
Кукубенко, пуковниче!
Са мном!
Хајде !
Наша победа, друже!
Не, ово још није победа.
они су твоји, твој, проклети сине.
Ти убијаш своје.
Повуците га према шуми.
Привуци ми га тамо!
И шта ћемо сада?
Дакле, синко,
били сте помаже Пољацима?
Продајте се тако!
Продајте своју веру!
Продајем своје...
Доле!
Силази с тог коња!
Стани и не мрдај!
ја сам те отац...
и убићу те.
А ти си био тако добар козак.
Снажан и поносан.
Тако... племенито лице...
Јака рука у борби.
изгубљено...
Изгубљен, срамотно.
Зашто, шугави псу?
У невољи смо, шефе!
Сви те траже!
Непријатељ има резервне снаге.
Али козаци неће умрети ако да те не виде пред њиховим очима!
Желе да дођеш да их видиш пре него што дође време за умирање.
Дакле, другови, су вам кертриџи пуни?
Је ли козачка војска још увек моћан?
Да ли се козаци предају?
Наши патрони су пуни, шефе!
И нисмо изгубили своју моћ!
И никада се нећемо предати!
Напуштам овај свет без жаљења.
Бог даје исту смрт свима.
Нека Русија остане славна до краја векова.
Нека се Русија ослободи свог непријатељи заувек, и радујте се.
<и>И млада душа одлети.
<и>Анђели су га покрили под својим крилима и однео је у небо.
<и>Тамо ће бити добро.
<и>"Седи са моје десне стране." рећи ће Господ.
<и>"Ниси променио другарство."
<и>„Ниси се осрамотио. Одбранио си и сачувао Цркву моју“.
Дакле, другови, су вам кертриџи пуни?
Да ли је козачка војска још моћна?
Да ли се козаци предају?
Наши патрони су пуни, шефе!
И нисмо изгубили своју моћ!
И никада се нећемо предати!
<и>Један од најхрабријих козачких поглавица.
<и>Учествовао је у бројним експедицијама,
<и>најславнији што се тиче анатолској обали.
<и>Скупио је велико богатство и раскошних предмета.
<и>И бардови ће певати његово похвале дуго после његове смрти.
Чини се, другови,
да је ово добра смрт.
Убио сам седморицу сабљом, а девет са бодежом.
Нека процвета Русија
заувек.
<и>Козак Моссии Схило је био јак.
<и>Не једном је командовао на мору,
<и>и прошао је кроз бројна суђења.
<и>Можда је био Кошев, али је био својеврсни тип козака.
<и>Пио је и трошио не говорећи, а свима је дуговао новац у Сјетчу.
<и>Осим тога, био је озлоглашени лопов: једне ноћи, украо запрегу и продао је крчмару.
<и>За тако срамотан чин, био је везан за стуб,
<и>поред клуба, тако да свако је могао да га казни.
<и>Али ниједан козак није однео тољагу у Шило, јер су сви могли да се сете његових високих дела.
<и>И козак Моси Шило.
Збогом браћо другови.
Нека Русија остане заувек стуб православне вере.
Нека му је Русија на част!
<и>А козаци се боре.
<и>Али Задорозхнии је већ мртав,
<и>и Кошевој је мртав.
<и>Онда је Писаренко мртав, па још један,
<и>а онда умире и трећи Писаренко.
<и>Али козаци се боре
<и>до краја својих снага.
Хвала Богу што ми је дозволио да гинем пред вашим очима, другови.
Нека наши следбеници живе боље од нас.
И нека наша вољена Русија остати Господњи миљеник.
Дакле, браћо?
Да ли су вам кертриџи пуни?
Ваши мачеви нису тупи?
Твоја моћ је нетакнута?
Да ли су се козаци предали?
Наши мачеви су још оштри!
А козаци се и даље боре.
Фире !
Остап, држи се!
Браво, сине, добро!
копиле!
Уз тебе сам, Остап!
- Оче! - Остап, Остап!
<и>Козаци су прешли реку.
<и>Ускоро ће их Мала Азија признати, њихове обријане главе, њихове дугачке тупе...
<и>Видјеће своје турбане муслиманских становника
<и>шири се као безброј цвећа на њивама заливеним крвљу.
<и>То ће видети козаке широке црне панталоне,
<и>и њихове мишићаве руке машући црним бичевима.
<и>И задовољство поново ће узети у пловидбу.
<и>Пловиће против турских бродова,
<и>упркос минускулу величине сопствених чамаца.
<и>Једна трећина њих ће бити изгубљена на мору, али ће се други опет скупити
<и>и стићи ће до ушћа Дњепра,
<и>напуњен са десетинама буради турског злата.
сине мој,
Остап,
мој...
УМАН
Слушај, Ианкел,
Спасао сам ти живот.
Сада је твој ред.
Уцини ми услугу.
Ако је то услуга коју могу учинити, зашто не?
Не говори ни реч.
Води ме у Варшаву.
У Варшаву?
Али зашто Варшава?
води ме...
у Варшаву. Никада нисам био тамо и морам
види га последњи пут и реци му једну реч.
Реци му реч?
За Остапа,
сине мој.
- Ако господар још не зна... - Он зна.
Моја глава вреди две хиљаде круна.
Даћу ти пет хиљада.
сада две хиљаде,
а остало кад се вратимо.
ваљда човек чији новац који је био раније,
није живео више од једног сата.
Више бих волео да не морам да питам.
Могао сам да нађем сам пут за Варшаву.
Али немам времена за губљење.
Зато припремите своја колица и одвезите ме тамо!
А мајстор мисли да је довољно рећи: "Јах Сивка, идемо"?
И мајстор то мисли нико га неће тражити?
Па, сакрићу се ако треба.
У празном бурету, или шта?
Зашто, празно буре? Свако би помислио
да буре није празно, али пуна вотке.
Па нека тако мисле.
Да, и при првој провери, избушиће рупу у бурету,
видеће да ништа не тече и они ће рећи...
Јеврејин никада не носи празно буре.
То је помало тачно, зар не?
Они ће ухватити Јевреја,
везати Јевреја,
узми новац од Јевреја,
и затвори Јевреја.
Јер све то иде погрешно је Јеврејин крив.
Јер сви узима Јеврејина за пса!
Јер сви мисле: он није човек.
Ја сам Јеврејин.
Али ти ћеш ме одвести,
зар не, молим те?
ВАРШАВА
Пуковниче, већ смо у Варшави.
Шта ?
Да ли сте успели?
Јадни мој господару, то у данашње време није могуће.
Апсолутно немогуће.
А народ тако значи да они пљунути свима на главу.
То каже Мордихај.
Мордицхаи је урадио оно што нико други није урадио.
Али Бог то није дозволио.
Сутра ће сви бити погубљени.
Хајде онда.
не могу.
Треба нам.
треба ми.
Ето, госпођице, са свим тим инструментима, је џелат.
Он веома добро познаје своју аферу.
Када почне да ломи кости,
то је проклетство за козака ако је још жив.
А кад треба да одсече главу, неће ни да пије, ни да једе, ни да пева.
Јер, госпођице, то би могло нека и он изгуби главу.
Деатх !
Боже, нека све то
који нису јеретици,
или зло, патити
као прави хришћани!
Нека нико од нас не изговори ни једну једину реч!
Добро сине...
Браво сине, браво...
тата !
где си ти
- Чујеш ли ме? - Чујем те, синко!
чујем те!
Аида !
Ово је за вас, проклети Пољаци, у спомен на Остапа.
Помози јој.
Помози јој, стара будало!
Зашто ништа не урадиш?
Она пати већ три дана!
Господо, извините ме.
Хајде да наставимо.
Козаци под наредбом Остренициј,
поразили су краљевску војску генерал Николај Потоски.
Једини начин да се заштитите наше снаге и нашу част,
је предати се,
иако су козачке вође водиле од Тараса Булбе то не желе.
Доста, господине Косњевски.
Морамо покушати да се окупимо снаге целе Пољске.
Господе, опасност која нас вреба је страшна.
Јер они нису људи.
Извините ме.
шта је то?
Принцеза је умрла.
А дете?
Жив.
То је дечак.
Господине, мала Булба одред код реке !
Они су у стенама Дњестра.
Бићемо тамо ујутру!
Напред, у галопу!
Много их је.
На коњу!
До реке!
Аида !
До Дњестра!
Морам да оставим дуван.
Не желим да завршим у рукама оних проклетих...
<и>...Пољаци!
Ах, старост...
Бурн !
Пред свима, гори!
куда? Којим путем?
Скрени лево и онда, скочи у воду!
Иначе, готови сте!
Хвала, оче!
Зачепи!
Збогом, другови!
Врати се овде следећег пролећа.
И забавите се!
Шта ? Изненађени, Пољаци?
Чекај, доћи ће време
кад знаш
шта значи руска православна вера.
Близу или далеко, сада, људи то осећају!
Ускоро ће доћи време...
када ће све опколити...
њихов краљ, цар!
И неће бити моћи на свету
да неће моћи да укроти !
<и>Под светлошћу тих људи,
<и>и њихову моћ,
<и>има ли негде сила у стању да разбије
<и>руска душа?